JAG, CLAUDIUS
8. Skräckens välde
I och med Livias död släppte Tiberius alla hämningar.
Han lät Sejanus sköta imperiet och flyttade till Capri.
Ett skräckvälde började, ingen gick säker.
Sejanus grep Agrippina, hennes son Nero och otaliga andra.
Hans ärelystnad var omättlig. Han hade skilt sig från sin hustru...
...Apicata...
...och blivit min syster...
...Livillas...
...älskare, i hopp om att gifta sig med henne.
Min mor förblev märkligt nog ovetande - till en dag...
...när Apicata sökte upp henne.
Sejanus hade deras barn och hon ville ha dem tillbaka.
Hon fruktade att min syster skulle göra dem illa.
Nu begärde hon att min mor skulle tala med min syster.
Kan ni be henne att låta mig få igen dem?
De kommer bara mellan honom och henne, men för mig är de allt.
-Allt... -Jag förstår detta:
Även om min dotter bor hos mig är vi inte vänner.
Jag föraktar henne och ber henne inte om några tjänster.
Jag föraktar mannen och er, för att ni gifte er med honom!
Nu behandlar han er som han behandlat andra.
Ni äcklar mig!
Ni har förvandlat Rom till en kloak, där bara råttor kan bo!
Heder, lojalitet, plikt betyder ingenting.
Så era barn är "allt" för er? Rom då - som ni har att tacka för allt?
Ni har förstört det med er egoism!
Njut av ert verk, men kom inte hit och gnäll!
Jag kom för att tala om mina barn!
Rom får gärna gå under, men jag vill ha mina barn!
Hjälper ni mig inte, berättar jag något som får er på andra tankar...
Jag sa ju att jag visste en hel del. Nu ska ni få höra...
Er dotters man dog ingen naturlig död. Castor blev mördad av henne.
Sejanus gav henne giftet, men hon gav det. Det brottsliga paret-
-är ute efter en kungakrona, de nöjer sig inte med mindre!
Om jag underrättar Tiberius - hur går det då med er släkts fina namn?
-Ni ljuger. -Nej.
Bevis?
Slavar som berättar av fri vilja eller under tortyr.
-Varför inte gå till kejsaren? -Sejanus gallrar hans besökare.
Att gå till Tiberius skulle kosta mig livet, min sista utväg.
Han läser testamenten där folk testamenterar allt till honom-
-och det är kanske den metod jag måste ta till.
Utan mina barn är mitt liv ingenting för mig.
Tänk på saken, dotter av Marcus Antonius...
Skydda släktens namn, låt de älskande få sin krona...
...men ge mig mina barn tillbaka.
Hon älskar verkligen s-sina barn.
-Är det allt du kan säga? -Vad v-vill du jag ska säga?
-Tror du på henne? -N-n-nej! Hon är galen.
Livilla har gjort hemska s-saker, men detta tror jag henne inte om.
Vad då för hemska saker?
Olika saker...
Hon medverkade till Postumus förvisning, du vet.
Nej, det visste jag inte. Hur?
Varför fick jag inget veta?
Det var ju en h-hemlighet. Det är b-bara jag som v-vet det.
Jag tror att L-Livia tvingade henne till det.
Varför var det en hemlighet för mig, och inte för dig?
Det är en l-lång historia, mor.
-Vad ska jag ta mig till nu? -Vi hittar en annan man åt dig.
Sluta böla! Tror du staten kan ta hänsyn till dina giftermålsplaner?
Vad är det?
Hon gråter för hon inte får gifta sig med Nero.
-Jag sa att vi ska hitta nån annan. -Tänker du bara på dina nöjen?
Bed för honom i stället.
-Nu vill jag tala med din mor. -Äktenskap är allt hon tänker på.
-Och vad tänker du själv på? -Vad ska det betyda?
Tänker du gifta dig med Aelius Sejanus?
-Du har talat med någon? -Är det sant?
Han har friat... och jag har sagt ja.
Jag är trött på att leva ensam. Jag bor här, så det kan du se själv!
Jag håller inte reda på hur du kommer och går.
Jag är fortfarande ung.
Castor dog för snart fem år sen, jag kan inte leva som en vestal.
Jag menar inte vilka du ligger med - det är din sak.
Men äktenskap... Måste jag påminna dig om vems dotter du är?
-Jag älskar honom och han mig. -Han utnyttjar dig.
Jag vill inte tala mer om det!
Du lever i det blå om du tror Tiberius går med på det.
-Hur ska det gå för hans barn? -Jag struntar väl i hans barn.
-Apicata vill ha dem hos sig. -Du har talat med Apicata?
Hon vill att du ska övertala Sejanus att ge henne barnen.
Det gör han aldrig!
-Han låter henne inte träffa dem. -Det angår väl inte mig?
Jag vet inte - en dag kommer det kanske att göra det...
Du får inte gifta dig med Livilla.
Jag har funderat mycket på det, men jag måste säga nej.
-Kan jag få veta varför? -Det har du rätt till.
Jag skulle tvingas ge dig en mycket hög post.
-Det har jag aldrig velat. -Nej, men tror du att Livilla...
...skulle vilja vara hustru till någon utanför senaten?
Fråga henne!
Alla kvinnor säger en sak före bröllopet, en annan efter det...
Hennes bror Germanicus, hennes far Drusus var mycket högt uppsatta.
Skulle man inte kräva detsamma för dig?
Jag vill inte stiga högre än min nuvarande rang.
Vissa säger att du stigit än högre, utan rang.
Avund mot dig blir till kritik av mig.
Så jag har både för många vänner och för många fiender?
-Är det inte sant? -Jag fick dem i er tjänst.
-Jag vet. -Jag klagar inte.
Men du är besviken. Jag har ett annat förslag.
Ett som det blir mindre prat om.
Neros trolovning med Livillas dotter måste anses avslutad.
-Gift dig med henne i stället. -Med Helena?
Varför inte? Ett sådant ingifte i släkten skulle jag tycka bättre om.
Tänk på saken! Vilka vill träffa mig?
Jag har listan här.
Jag har markerat dem ni bör ta emot. De övriga är oviktiga.
Dem du markerat tar jag emot i morgon, de andra får gå.
Det klarar du själv.
-Och Agrippina? -Henne tar jag emot nu.
-Ni vill inte träffa Nero? -Nej!
Thrasyllus, var det klokt att förbjuda giftermålet med Livilla?
-Thrasyllus! -Klokt, ers nåd.
-Och att ge honom dottern? -Det förtjänar han.
Han är min högra hand. Utan honom vore jag hatad av hela Rom.
Nu är det han som är hatad.
Du ser ut som en grekisk tragedi.
Och du som en romersk fars...
Din vassa tunga ska stå dig dyrt.
Ditt maskätna vrak! Inte min tunga - min släkts och min popularitet!
Och som du har uttnyttjat den emot mig!
Emot dig? Germanicus kunde ha fört Rhen-arméerna mot dig!
Han utropades till kejsare, men sa att Rom hade en kejsare!
-Du gör min uppgift lättare... -Du har jämt varit hämndlysten!
-Inser du inte ditt eget bästa? -Jag inser ditt bästa.
Du är gammal och ska snart dö.
Din efterträdare är en av Germanicus söner.
Jag har ett eget barnbarn - Livillas pojke!
Gemellus, ett barn! Rom är inte Egypten.
Rom måste styras av män, inte av barn!
Jag vidtar mina egna åtgärder!
Du...?
Du tror det, ja - men det är han som vidtar dem.
Sejanus, den svarta spindeln som sprutar gift i ditt öra!
Du tror du härskar i Rom? Han härskar i Rom!
När den siste av mina söner är död, får du erfara det!
Så vacker du är när du blir arg.
Det smärtar mig att behöva skicka iväg dig.
Men en drottning måste ju ha ett eget rike... Vet du vilket?
Ön Pandataria, där din mor Julia-
-levde så många år i exil...
Du ska ärva hennes rike, det är inte mer än rätt!
Din högsta önskan går i uppfyllelse - du blir drottning.
Nero skickas till Ponza, en ö som är ännu mindre än din!
Fundera på hur ni ska styra era mäktiga riken!
Känner du dig ensam, kan jag komma och hälsa på dig.
Gyttja som dränkts i blod har du kallats - det stämmer!
Ge mig en vinkvist!
Drottningen måste piskas innan hon far!
Mina herrar! Låt min sekreterare notera era namn bara. Ursäkta mig.
Nämnde ni...mitt ärende för kejsaren?
Kejsarens beslut meddelas i sinom tid...
-Men ni lovade ju... -Ursäkta mig!
Far, du är hemma igen!
-Jag sa ju han skulle komma. -Du visste inte säkert.
Får vi äta middag med dig i dag? Vi har varit så snälla.
Då får ni det. Gå till era rum nu, jag är upptagen.
Varför får vi inte träffa mor igen?
Vi skulle inte tala om det. Jag är mycket missnöjd med er.
Tjänarna släppte inte in henne. Låt henne hälsa på hos oss!
-Gå nu! Jag är mycket ond. -Var inte ond.
Vi ville inte göra dig ond, men vi saknar henne så.
Livilla är här.
Så söt du har blivit, Arria.
Gå nu till era rum före middagen.
Har du frågat? Vad sa han?
-Han...vägrade. -Men varför?
Han sa att du var alltför högt uppsatt för mig.
Men vi måste få gifta oss som vi har planerat.
Och väntat på... Gav han något annat skäl?
Du skulle inte vara nöjd med min rang.
Det skulle skapa farlig avundsjuka.
-Du får försöka igen senare. -Jag tror inte det.
Jag tror att vi gjorde ett misstag. Det gjorde honom misstänksam.
Men han vet att jag har rätt att gifta om mig!
Går han inte med på det, gifter vi oss ändå.
-Det kan bli farligt. -Vad ska vi göra?
Jag vill gifta mig.
Du lovade mig äktenskap! Har du ändrat dig?
-Naturligtvis inte. -Passar det dig att leva så här?
Älskling, allt jag gjort har varit för att vi ska få vara tillsammans.
Den där gubben ska inte få hindra oss!
Han hade ett annat förslag.
Han sa att han i princip inte var emot ett ingifte.
Han föreslog ett äktenskap med din dotter...
Ditt svin... !
Jag ska döda dig! Ditt svin, ditt äckliga svin!
Om det är enda sättet, varför inte?
Det skulle passa dig - att få ligga med både mor och dotter!
Hör på mig...
Nu ska vi vara praktiska... Helena betyder inget för mig-
-men om Tiberius är med på det blir jag ingift i kejsarfamiljen!
Du kommer att bo hos oss.
-Tror du Helena är med på det? -Javisst. Vi måste sluta ses...
...så folk inte misstänker nåt. Sen finns inte det där äktenskapet!
-Och du blir hingst åt oss båda? -Säg inte så där!
Jag älskar dig, allt ska bli som vi planerat!
Agrippina och Nero är förvisade, och kommer aldrig igen.
Snart Drusus också. Snart låter Tiberius gripa honom.
Sen återstår bara Caligula.
Då har Tiberius ingen att vända sig till, utom mig...
Låt oss vara förnuftiga nu. Vi har väntat länge.
Jag kan inte leva utan dig.
Låt mig tala med Helena.
Låt mig övertala henne.
Lita på mig.
Det är allt jag begär.
Än en gång skriver kejsaren och begär att någon ska gripas!
Först Agrippina och hennes son Nero - och nu hennes son Drusus.
Inga handlingar framläggs för senaten.
Vi ombeds bara samtycka-
-och underteckna, som om vi var en undergiven hustru.
Senatorer - min underskrift får han inte.
Jag har fått lära mig att läsa innan jag skriver under.
Ni kan göra som ni vill.
Är det senatens mening att Drusus Caesar ska gripas?
Nej...
Ja!
Jag vill tala med kejsaren! Breven var förfalskade! De var inte mina!
Låt mig få tala med Sejanus då!
Släpp ut mig!
Blir han för bråkig, kan du gå och tysta honom.
-Ska han ha mat? -Nej.
Farbror Claudius!
-Farbror Claudius! -Caligula, var har du varit?
l Antium, med en del vänner. Vi hade det underbart...
Har du hört att D-Drusus har gripits?
Ja, det är ju skamligt.
-Tror du de dödar honom? -Han är ju ändå din bror!
-Jag sa ju det var skamligt. -Caligula...
-Jag tror du är i stor fara. -Vem hotar mig?
Vem?
-Tiberius. -"Tiberius"?
-Han har ju bjudit mig till Capri. -Till C-C-Capri?
-Ja, till "C-C-Capri"! -Ska du fara dit?
Naturligtvis - det lär vara alldeles fantastiskt där.
Småflickor springer runt i trädgården...
...som skogsnymfer, nakna.
-Vad säger du till honom? -Om vad då?
-Om din mor och dina bröder? -Vad kan jag säga till honom?
-Berör det dig inte alls? -Det är klart att det gör!
Jag får väl se mig för - man vet aldrig numera...
Hör på nu...
Får du något tillfälle, måste du försvara dem.
Det är klart - mor i varje fall.
-Drusus och Nero struntar jag i. -De är ju dina bröder!
Men du tycker inte om faster Livilla, fast hon är din syster.
-Jag älskar mina systrar. -Jag vet.
Du gör mig outsägligt b-beklämd ibland. Adjö!
-Er hustru Aelia är här. -M-min hustru?
-V-vad vill hon? -Hon är inte min fru!
Var inte så oförskämd! Släpp in henne då...
Claudius...
Jag hörde att du var i Rom. Att du inte hälsade på mig?
-V-varför? -En man ska väl synas med sin fru.
Vi är inte precis man och hustru, men jag b-besöker dig gärna.
Det är till nytta för dig att synas med mig.
Även om du tillhör kejsarfamiljen är du ingen drömmake precis.
-V-var det allt du ville? -Inga höga hästar här, tack.
Jag skulle hälsa på din syster-
-och tänkte tala om att jag lever och har hälsan.
Lever du och har hälsan?
-Jag t-t-tror det. -Du ser inte så ut.
Det är svåra tider. Min svägerska har ju gripits.
Agrippina, ja - det var ju väntat.
Tack vare att du är gift med mig står du under min brors beskydd.
Nå, vad gör du i Rom?
Jag utnyttjar Pollio-biblioteket.
Vill du ha ett exemplar av min "Kartagos historia"?
Skämtar du?
-Aelia tänkte besöka oss... -Jag tänkte besöka Livilla.
Bra märkligt om du besökt min son.
Han besöker ju knappast mig...
-...och det passar oss utmärkt. -Det gör det säkert.
Allt är så underligt nu. Gifta lever var för sig-
-och ogifta lever ihop. Varför inte avskaffa äktenskapet?
Era idéer är alldeles för avancerade för mig.
Men Livilla väntar.
Ursäkta mig.
-Vad vill hon Livilla? -Inte vet jag.
Sejanus kanske ville veta hur det var med Helena.
Uppvaktar den där karln min dotterdotter nu?
De har setts, han träffar inte Livilla mer.
-Vad är det med Helena? -Någon kvinnlig åkomma...
Vad vet du om kvinnliga åkommor? Hon har legat i en vecka!
Ge honom det här. Han ska förstöra det när han har läst det.
Hur är det med Helena? Bättre?
Han verkar mycket mån om henne.
Han borde vara mån om mig!
Hans känslor för er är oförändrade, det vet ni väl.
Ett rent resonemangsparti!
Han lovade gifta sig med mig. Tror ni han ska få min dotter?
-Men om Tiberius... -Tiberius lever inte i evighet!
-Er bror tillhör mig! -Det vet han. Han älskar er!
Han klarar sig bra utan att träffa mig.
Män är annorlunda.
Det driver mig till förtvivlan.
Jag står inte ut med ensamheten!
Det är ju bara för en tid.
För syns skull...
-Hur g-går det, Atticus? -Alldeles utmärkt.
Vi har redan gjort tolv exemplar.
Se på textningen - har ni någonsin sett på maken?
M-mycket bra, men jag tycker inte om utsmyckningarna.
De är på modet - och till Kartago passar väl elefanter?
Jag bad inte om elefanter.
Men med kännedom om er utsökta smak trodde jag ni samtyckte.
Nej - bara för att jag nämnt elefanter ska de inte synas!
-De är ju ett tema! -Ett fördömt dumt tema!
Om jag nämnt Hannibals älskarinnor hade ni ritat k-konkubiner då?
-Om ni inte tycker om elefanter... -Nej.
Inga fler elefanter! - Vår värderade kund ogillar elefanter-
-till och med era utsökt tecknade elefanter.
Om en kund ogillar elefanter, tvingar vi inte på honom elefanter.
Ni får göra om hela upplagan. Den blir inte klar i tid.
Jag behöver ett exemplar i dag - jag tar ett med elefanter.
-Ska ni verkligen göra det? -J-ja! Hit med det!
Asinius Gallus, så roligt! - "Kartagos historia", med elefanter.
Era exemplar är klara om en vecka.
Bra! - Vad är det här med "Kartagos historia"?
Jag låter kopiera den - utan elefanter. Ni ska få ett exemplar.
Såg ni min uppsats om Pollio och Cicero?
Jag är inte riktigt ense med er...
Följ mig till senaten och berätta varför!
Utplåna alla spår av elefanter. Lämna bara kvar texten!
Vilken högtid för läsarna!
Pollio var en stor talare, men han gick inte upp mot Cicero.
Ciceros tal var uppblåsta och tillgjorda-
-och de måste ha låtit värre än de ser ut!
Asinius Gallus!
Asinius Gallus, kejsaren befaller att ni ska gripas.
Varför?
Ni har sökt gå emellan kejsaren och gardesprefekten Sejanus.
-Är detta ett skämt? -Nej.
Skynda på med er historia! Snart finns ingen som kan läsa den...
-Skriv under! En bekännelse. -Av vad?
Att ni och Drusus ville få Rhen-arméerna att göra uppror.
Ni har skrivit det - ni kan skriva under!
-Ni kommer ändå att skriva under. -Inget ni kan visa efter min död.
Åtala mig eller mörda mig!
Ingen rättegång behövs.
Så talar den korrumperade småstadspolis ni är-
-och borde ha förblivit!
Er karriär har blivit en uppenbarelse för mig:
Hur en liten men ärelysten själ-
-kan krossa ett land av kloka män.
Hur svag en civilisation är inför en pust av riktigt dålig andedräkt!
Ja.
Men det är nog inte ni som står för förstörelsen.
Den finns på annat håll.
Ni är bara den förruttnelse som sprids efter döden-
-det yttre tecknet på dess närvaro!
Ni är en historielektion, Sejanus...
...som bevisar att vad mänskligheten behöver bäst av allt...
...är sitt luktsinne.
Väck honom - vi börjar om igen.
De grep Asinius G-Gallus på senatens trappa!
Läs... Läs!!
Varför? Vad är det här...?
-Det är Livillas handstil. -Läs!
De förgiftade Castor!
Apicata hade rätt. Min dotter mördade sin man...
Nu uppmanar hon honom att mörda Tiberius och ta makten.
Varenda soldat är ju skyldig honom trohet, säger hon.
-Men v-vad är detta? -Utkast till breven hon skrev!
Jag förstår hur svårt det var att skriva dem. Hon kryper för honom!
-Hur f-fann du dem? -En slav städade hennes rum.
Det skulle brännas - fint papper, knappt skrivet på.
Jag tackar gudarna för min sparsamhet!
Hon är värre än han - ett odjur! Och henne har jag fött!
Hon håller på att förgifta Helena.
Hon håller på att förgifta henne långsamt!
Hon drar sig inte för något för att få den mannen!
-V-vad ska vi göra? -Tiberius måste få veta det!
Ska f-folk få veta att din egen dotter...
Alla som vill träffa Tiberius får gå via Sejanus.
-Det där du skriver då? -Min "Kartagos historia"?
-Ja - är den klar? -Ja, jag tog hem ett exemplar.
-V-vill du läsa den? -Nej, så här ska du göra.
Be Sejanus att få besöka Tiberius på Capri.
Säg att du vill be Tiberius att få tillägna honom boken.
-Sejanus föraktar dig ändå bara. -Tack.
De här papperen ska klistras in i en bokrulle med ett brev-
-och du ska be Tiberius att öppna den först.
Men jag vill inte ge honom d-det här exemplaret.
Fullt med elefanter...
Din jubelidiot! Ingen läser din bok - allra minst Tiberius!
Möjligen om du ritade fullt med nakna fruntimmer i den!
Farbror Claudius! Ser man på...
Försvinn!
Du vet vad som finns här? Din mor är en mycket ädel kvinna.
Vad har hänt?
Din farbror har bevisat att min son förgiftades av sin hustru.
Faster Livilla?
Jag visste att hon var usel.
Hon och Sejanus förgiftade honom. Nu planerar de att mörda mig.
Folk är avskyvärda...
Hur ska man gripa honom?
Han kontrollerar ju gardet.
4 000 man...
Lojala mot honom, inte mot mig.
Hans trogna tjänare, inte mina.
Castor varnade mig... men jag ville inte höra på honom.
Finns d-det ingen bland dem du kan lita på?
Ingen rättskaffens man?
Inte vad jag vet.
Är inte det ett förfärligt vittnesbörd om vår tid, farbror?
Men kan man inte hitta någon rättskaffens man-
-söker man en ärelysten man, en hund som äter hundar...
-Vet du någon? -Ja.
Sertorius Macro, Sejanus ställföreträdare, mycket populär.
-Han grep ju G-G-Gallus. -Är han inte lojal mot Sejanus?
Jo, men han kan inte avancera så länge Sejanus finns kvar.
Och han är mycket ärelysten.
-Känner du honom personligen? -Nej, jag har legat med hans fru.
Och det är numera ett sätt att presentera maken?
Han vet om det. Jag sa ju att han var ärelysten.
Jag ska göra dig till min efterträdare, Gaius Caligula.
Du ska stanna här hos mig, Rom förtjänar en sån som du.
Jag ska nära dig som en orm vid dess barm...
-Är det ett skämt? -Inte ännu - men det blir.
Sejanus måste invaggas i säkerhet, får inte misstänka något.
Jag ska be honom möta mig på senatens trappa-
-där han kommer att få en överraskning.
Och hans vänner? Han har massor av vänner.
Du och jag ska skriva en lista under middagen.
En lång lista... !
Staden ska rensas lika grundligt-
-som om den hade slukat fikon i ett helt år!
Roms mage ska sprättas upp, gatorna ska flöda som en kloak!
-Hell Sejanus! -Vad gör du här?
-Jag bär bud åt kejsaren. -Var är kejsaren?
Han väntar utanför staden.
-Skickade han inte efter mig? -Detta kunde ni inte framföra.
Er utnämning till Roms beskyddare, det vill säga hans efterträdare...
Då är det bäst att du framför det.
Jag ska se till att du får min post.
-Väntar inte far på kejsaren? -Han kommer tydligen inte.
Vad synd. Lika bra vi går hem då...
Gardesbefälhavaren!
Du känner igen kejsarens sigill? Läs det!
Gardet återgår till förläggningen tills jag kommer igen!
Giv akt!
Framåt marsch!
Helt om!
Framåt marsch!
"Från kejsaren till senaten. Jag fäster Er uppmärksamhet"-
-"på en man som i många år hjälpt mig att styra Rom."
"Jag syftar på Lucius Aelius Sejanus, min gardesprefekt."
"De högsta utmärkelser har regnat över honom."
"Vad är svårare att bära än sviket förtroende?"
"Jag har bevis på en komplott"-
-"för mord på Er kejsare och övertagande av makten."
"Den har letts av min förtrogne Lucius Aelius Sejanus!"
"Den har gått så långt att jag, Er kejsare"-
-"inte vågar ge mig in i staden utan vissa garantier."
-Vad har hänt? -Sejanus har fallit!
Ur vägen!
"För att skydda min, senatens och folkets säkerhet"-
-"kräver jag att Sejanus och hans sammansvurna grips."
"Tiberius Claudius Nero Drusus Caesar."
Skall senaten lyda kejsarens råd?
Ja!
Framåt marsch!
Du gör illa mig...
Far!
Jag kan inte döda dem. De är ju minderåriga!
De står på listan!
Filckan är ju jungfru! Det betyder otur för staden.
Se då till att hon inte är jungfru när du dödar henne!
Macro - vad har de gjort med barnen?
De har gått före er - som så många andra...
Ta honom.
Mor, släpp ut mig!
Vad gör du? Vad ska du göra med henne?
Släpp ut henne! Hur länge ska hon sitta där inne?
-Tills hon dör. -Dör?
Är du g-galen? Din egen dotter? Kan du låta henne dö?
-Det är hennes straff. -Hur kan du l-lyssna på henne?
Det är mitt straff. Jag går inte härifrån-
-förrän de öppnar dörren och hittar henne död.
Nej! Nej...
Claudius!
Hjälp mig - de dödar ju alla!
Alla som var vänner eller släktingar till honom!
Rädda mig, Claudius - jag gör vad som helst!
Låt mig gömma mig här!
Jag är din hustru, du måste skydda mig!
Avrättningar runtom i stan!
Senatstrappan är full av lik, de har mördat hans barn!
De våldtog flickan först och klädde pojken i manskläder!
Apicata begick självmord när hon såg det...
Rom, det är ute med dig!
Du är vidrig, vidrig...
Claudius! Snälla du...
Mitt förbund med Sejanus familj kunde ha kostat mig livet-
-om jag inte varit min moders son.
Jag fick skiljas och återlämna en åttondel av hemgiften.
Jag lämnade faktiskt igen alltsammans.
Hon måste ha tyckt att jag var en idiot...